Hunden Choko giver varme og sjæl i fængslet
Jul 11, 2017
En chokoladebrun labrador spreder glæde i Møgelkær Fængsel. Ifølge forskeren Linda Kjær Minke har indsattes kontakt med dyr i fængslet positiv effekt.
![De indsatte i Kvindebeskæftigelsen i Møgelkær fængsel elsker at lave tricks med Choko og giver hende gerne en godbid eller tre i løbet af dagen.](https://resources.mynewsdesk.com/image/upload/t_next_gen_article_large_767/cetesycv11u4pn6jpovo.jpg)
En chokoladebrun labrador spreder glæde i Møgelkær Fængsel. Ifølge forskeren Linda Kjær Minke har indsattes kontakt med dyr i fængslet positiv effekt.
Solen skinner over Møgelkær Fængsels gule rækkehuse. Marianne, der er værkmester i Kvindebeskæftigelsen, kommer gående over græsset og lige i hælene på hende, kommer en chokoladebrun hund med det passende navn ”Choko” luntende.
En kvindelig indsat kører rundt og slår græs i nærheden. Da hun ser Choko, smiler hun fra øre til øre, springer af græsslåmaskinen og overdynger den glade labrador med klap, nus og kærlighed.
Fem år gamle Choko er hund i kvindebeskæftigelsen.
Indsatte ville have dyr
Inden Møgelkær i juni 2014 startede kvindebeskæftigelsen, lavede de en workshop, hvor indsatte og ansatte skulle bygge ”den gode dag” ved hjælp af Lego Serious Play, der er en metode, hvor deltagerne ved hjælp af legoklodser kan udtrykke deres tanker og idéer.
”Næsten alle gode dage blev bygget med dyr. Derfor sagde jeg lidt for sjov, at jeg kunne tage min hund Choko med i kvindebeskæftigelsen. Peter, der arbejder som projektleder i Center for Straffuldbyrdelse, tog mig på ordet. Så vi spurgte ledelsen på Møgelkær, om vi måtte tage Choko med, og nu har hun været på prøve her i tre år,” fortæller Marianne og griner.
Carl Johan, der er fængselsinspektør i Møgelkær, vidste, at de ikke ville have mulighed for at opfylde de indsatte og ansattes ønsker om faste dyr i kvindebeskæftigelsen. Derfor var han åben for Marianne og Peters forslag.
”Jeg tænkte, at det var en god idé, og så kunne vi bare se, hvordan det fungerede. Man skal jo altid være åben for nye idéer,” forklarer han.
Choko er der bare
I praksis fungerer Chokos liv på Møgelkær sådan, at den er med Marianne på arbejde, når hun har vagt, og kommer med hjem, når hun går. Hvis Marianne skal noget for eksempel i en anden del af fængslet, går Choko sommetider med, eller også bliver hun hos de indsatte. Og Marianne stoler trygt på, at de indsatte passer på hende.
”De indsatte er så søde ved hende, og de er gode til at være sammen med hende på hendes præmisser. Hun trækker sig selv, hvis hun ikke gider mere, og det respekterer de,” siger hun.
Når Choko er med i kvindebeskæftigelsen i Møgelkær, har hun ingen anden funktion end at være til stede. Hun er ikke en del af et program eller et projekt. Hun er der bare til at tale eller hygge med, hvis de indsatte har lyst til det.
”Det betyder alt, at Choko er her”
Marianne ved, at Chokos tilstedeværelse på afdelingen betyder meget for de indsatte. Noget de indsatte også selv bekræfter.
”Jeg elsker dyr. Jeg er lidt genert og har det nemmere med dyr end med mennesker. Så det ville være tomt, hvis hun ikke var her,” fortæller 21-årige Louise.
39-årige Rikke kommer ind på afdelingen og går direkte hen og nusser med Choko. Hun er også en af de indsatte, der sætter meget pris på at have en hund i afdelingen.
”Det betyder alt, at Choko er her. Hun giver varme og sjæl. Har man en dårlig dag, så er hun der. Mange herinde har været en masse svigt igennem og har måske svært ved at stole på andre mennesker, så hjælper det, at hun er der, for man ved, at hun aldrig vil svigte dig,” siger Rikke, mens hun kaster godbidder til Choko ud over gulvet.
Rikke havde to hunde uden for fængslet, og den logrende Choko er ifølge Rikke med til at gøre det lidt nemmere at være væk hjemmefra.
”Hun giver liv på afdelingen og minder en om ens normale hverdag. Vi har alle noget, vi savner derhjemme, og det går helt klart ud over hende. Hun bliver overdynget med nus og kærlighed,” siger hun med et smil.
Choko kan nedtrappe konflikter
Men Choko betyder ikke kun noget for hver enkelte indsattes oplevelse. Den betyder også noget for stemningen på afdelingen generelt.
”Det betyder meget, at Choko er her. Vi samles om hende. Hun er ligesom vores alle sammens hund,” fortæller Tanja på 23 år. Louise mærker det samme:
”Stemningen bliver helt anderledes, når Choko er her.”
Marianne bemærker også, at Choko gør noget ved graden af konflikter.
”Choko giver et afslappet forhold på afdelingen. Hun kan tage toppen af eventuelle konflikter, for de indsatte regulerer sig selv og hinanden, fordi de ved, at Choko bliver bange, hvis de råber eller er aggressive. De beskytter hende,” fortæller Marianne.
Møgelkær Fængsel er ikke den eneste institution i Kriminalforsorgen, hvor en ansat tager sin hund med på vagt. Og spørger man den indsatte Rikke, er det et skridt i den rigtige retning:
”Der burde være hunde i alle fængsler.”
FAKTA – Forsker fulgte Choko
Linda Kjær Minke, der er lektor i sociologi på Syddansk Universitet, var i efteråret 2014 og foråret 2015 sammen med en studerende forbi kvindebeskæftigelsen i Møgelkær for at undersøge hunden Chokos effekt i fængslet. Ved hjælp af interviews med ind- og ansatte og observationer af hverdagen i Kvindebeskæftigelsen, kom hun frem til følgende konklusioner:
– Choko havde positiv effekt på det sociale klima i Kvindebeskæftigelsen, både blandt de indsatte og ansatte og indsatte i mellem.
– Choko blev betragtet som et ufarligt og neutralt punkt (også kaldet et fælles tredje). Indsatte kunne danne relationer til de ansatte gennem Choko, da de kunne starte med at snakke om hende og derefter snakke videre om noget andet, de havde behov for at tale om.
– Choko resulterede i fællesskab mellem indsatte på tværs af køn, alder, status og andre interesser.
– Det havde normaliserende effekt, at der var hund i fængslet, da mange indsatte har erfaringer med dyr udenfor murene. Samtidig resulterede Chokos tilstedeværelse i mere spontan glæde blandt de indsatte.
– Skrøbelige og udsatte indsatte, der kan have svært ved at sætte ord på deres følelser og oplevelser, kunne dele disse med Choko.
– De indsatte på afdelingen gav udtryk for, at de korrigerede sig selv i forhold til råb og udbrud, fordi de vidste, at Choko blev forskrækket, hvis man råbte for højt.
Linda Kjær Minke sammenligner sine konklusioner med international forskning på området, der ligesom hendes undersøgelse peger på, at indsattes kontakt med dyr i fængslet har positiv effekt. Danmark er dog det eneste sted, hvor der er en hund tilstede i fængslet udelukkende med et normaliserende formål.